Nogle kokke kalder dem "turtelduer"...
En romantisk ret til en ganske særlig lejlighed.
Tilberedes de korrekt, er de møre som smør.
Man kan riste dem, farsere dem med ris eller byg -
- eller man kan stege, pochere -
"Kærlighed og Krydderier"
- grille og tilmed braisere dem.
Men det er en dødssynd at give en vagtel for meget.
Hvis den er perfekt, skal den have et lyserødt skær på brystet.
Men vagtlen skal være kødfuld. Ellers bliver den let for tør.
Jeg foretrækker at stege dem.
Så bliver smagen mere fyldig og kraftfuld.
Og trøffelravioli med vilde svampe er fortræffeligt som tilbehør.
Man kan også tilberede dem i en svineblære i madeira og cognac.
Blæren beskytter vagtlen og holder den saftig.
De kan serveres med en mild sauce med timian, forårsløg -
- karamelliserede skalotteløg og trøfler.
Trøfler er perfekte til næsten enhver ret med vagtler -
- fordi de fremhæver den fine smag... Er alt i orden?
Ja, ja. Bare fortsæt.
De fremhæver på smukkeste vis vagtlens fine smag.
Men man skal have råd til trøfler. Ellers kan man glemme det.
Til forret foreslår jeg...
Gør det noget, jeg skifter emne? Hvorfor kommer du hver uge?
Min chef fyrer mig, hvis jeg ikke går i terapi.
Og hvorfor tror hun, at du har brug for terapi?
Hvorfor?
Ved du hvad?
Det aner jeg virkelig ikke.
To tasting-menuer. Gør to amuse-bouche klar.
Jeg skal have en vagtel og en søtunge til bord 9.
Jeg venter stadig på de mørbradbøffer. Få fart på!
Terrin, carpaccio.
Undskyld, men Hal Reeves siger, dit lam aldrig har været bedre.
Hvad ved han om det?
- Mr. Og mrs. Peterson vil skamrose dig. - Geniale kokke står i køkkenet.
Hils nu på dem. Det er nogle af mine bedste kunder.
- Ikke for længe. De bliver... - Hårde.
Nej, tørre, Leah. Jeg bliver hård. Vagtler bliver tørre.
- Kate, jeg vil se på næste uges menu. - Senere, okay?
Du udretter mirakler.
Min mand lovpriser dig. Det er svært at undgå at blive jaloux.
Jeg forguder enhver, der kan overraske min gane.
- Det er dejligt at lave mad til jer. - Ses vi i næste uge?
Tak for i aften.
Det var hyggeligt.
- Den har ikke fået nok. - Hvad foregår der?
- Du må være køkkenchefen. - Ja, det er jeg. Du skal se noget.
Min kones foie gras er halvrå.
- Hvabehar? - Lad mig byde på en ny forret.
- Min foie gras er perfekt. - Rolig, skat. Selv de bedste fejler.
Den fejler ingenting. Den er helt "comme il faut".
- Hvad skal det betyde? - Som den skal være.
60 grader i ovnen i 27 grader varmt vand, i 25 minutter -
- til den får et lyserødt skær... skat.
Nu har jeg fået nok. Vi går et andet sted hen. Kom så.
Prøv Vinnies pølsevogn på hjørnet. Han giver, hvad du vil have.
Hvor mange gange har jeg sagt, du ikke må gå amok over lidt kritik?
- Manden er jo barbar. - Og betalende kunde.
- Kunden har altid ret. - Foie gras er dyremishandling.
Hvis du ikke var en af byens bedre køkkenchefer, røg du ud i aften.
Hvad skal det sige? Hun prøver garanteret bare at gøre mig vred.
Hun prøver bare at gøre mig vred. Ikke også?
Klart nok.
Der er ingen beskeder.
Hvordan går det? Jeg har nogle fine hummere fra Maine.
Den er lidt for lille. Tag den der.
Få dem leveret klokken halv tre. Og send de små til La Fontaine!
Kate! Hvem er din bedste ven?
Har du skaffet dem? Golden tilefish?
Kun til dig. Smukke golden tilefish, fanget med line.
Giv mig et kys. Giv mig så et kys.
- Hvorfor har jeg ikke fået et kys? - Du har jo ikke varerne!
Hvad er det her så?
Hej, det er mig. Jeg ringer bare for at sige, at vi er fremme ved nitiden.
- Jeg sørger for at være hjemme. - Fint. Er du midt i en opskrift?
Hold nu op. Jeg har altså andre interesser.
- Ih ja. Nævn en. - Hvordan har Zoe det?
Hun er bedårende. Hun har bare forandret sig så meget siden sidst.
- Ikke, skat? - Det ved jeg ikke.
- Hvad vil I have at spise? - Vi snupper bare en pizza.
Aldrig i livet. Hvad kan Zoe lide?
- Hun er altædende. En støvsuger. - Mor!
Jeg ringer, når vi er nærmere. Sig farvel til din moster Kate.
Farvel, moster Kate!
- Hej, Kate. Er du lige kommet? - Nej, jeg glemte noget.
Hvordan går det? Skal du på arbejde? Jeg kender et skønt thai-sted.
Ja, men kun et par timer. Min søster kommer med min niece.
Jeg opgiver ikke så let. En eller anden dag får jeg dig med ud at spise.
Hør her, Sean. Du skal vide, at jeg ikke gør den slags.
- Spiser middag ude? - Med fyre.
- Hvad så med morgenmad? - Jeg går ikke ud med naboer.
- Det er en regel. - Du har vist mange regler.
- Havde du ikke glemt noget? - Nå, ja. Tak.
Hvad er der i vejen med regler?
Jeg er jo ikke kontrollerende. Tingene skal bare gøres helt rigtigt.
Så det ender med, at jeg gør det selv.
Er du klar over, hvor svært det er at koordinere 40 retter på én gang?
- Bare, du kan lide kammuslinger. - Du må ikke lave mere mad til mig.
Det er ikke til dig. Jeg har bare prøvet nogle nye idéer.
Hvem kan jeg ellers prøve dem af på?
I dag skal vi prøve noget nyt.
Jeg stiller spørgsmål, og du besvarer dem.
Hvornår sluttede dit sidste forhold?
- Er det ikke lidt personligt? - Du er jo i terapi.
- Lad mig høre. - For tre år siden. Måske fire.
- Hvem stoppede det? - Jeg. Han var alt for krævende.
- Hvordan? - Hvis du partout skal vide det...
Efter to år ville han flytte sammen. Har du smagt safransaucen?
Og... Undskyld, men hvorfor er det så slemt?
Jeg skulle flytte. Hvorfor skulle jeg det?
Vi ville finde et sted sammen, og så ville han gå fra mig.
- Og hvad så med mig? - Du milde skaber!
- Den sauce er bare helt fantastisk. - Tak.
- Hvor er min hummer til bord 12? - Den er færdig.
Jeg laver ikke pornofilm.
Verden er fuld af perverse stoddere. Ham ved bord 10 er den værste.
En ny hjernedød sild hver uge. Hvis han glor på mine bryster en gang til -
- kommer han til at fortryde det.
- For fanden, Carlos! Se dig for! - Vågn nu op!
- Steg to hummere. Vent med bord 9. - Det er jeg ked af.
Bare du ikke gør det igen. Nu løber I tør for hummere senere.
Vi løber ikke tør for noget. Drik noget vand.
- Du er allerede mor. - Jeg må forberede mig, mens jeg kan.
Tak.
- Tag telefonen. - Køkkenet.
Hvis det er min søster, så sig, jeg ikke kan komme før klokken ni.
- Det er til dig. - Tag imod en besked.
Kate... Du må hellere tage den.
Hallo. Det er mig.
Miss Armstrong? Dr. Burton. Vi har talt i telefon sammen.
Zoe har det fint. Hun skal nok komme sig.
- Har nogen sagt det? - Hun skulle høre det fra familien.
Ved De, hvor Zoes far er?
Han har aldrig været... Jeg ved ikke engang, hvad han hedder.
- Dr. Burton til akutmodtagelsen. - Det gør mig ondt.
Jeg må løbe, men jeg ser til hende om lidt, okay?
Hej, Zoe.
Hvor er mor?
Er hun død?
Det er hun, ikke også?
Jo.
Der er en ny besked.
- Hej, det er mig. - Og mig.
Vi er lidt forsinkede. Trafikken er afsindig! Hej!
Der er ikke flere beskeder.
Det her er en pragtfuld Dolcetto fra 2002. Hvor kommer den fra?
- Formentlig Piemonte. - Sydaustralien. Adelaide Hills.
Hvis Kate ikke snart finder en afløser, føder jeg bag komfuret.
- Det er et brud på sundhedsreglerne. - Bernadette. Se vinens farve.
Den er fortryllende. Den er drikkeklar...
Beskriv vinen med tre ord. Tre ord.
- Kate, hvad laver du? - Hvad mener du?
- Jeg troede, du ville holde lidt fri. - Nej.
- Er du sikker? - Ja.
En and, to røde bøffer og lammeryg.
Jeg venter stadig på oksemørbraden. Få fart på.
En vagtel og en søtunge til bord 9.
Få fart på. Terrin, carpaccio.
- Carlos, flere pander. - Fem minutter på hummeren.
- Vi skal bruge den til bord 13. - En rød bøf uden noget.
To stykker andebryst, to stykker lam. Kom så! Gæsterne venter!
Kære Kate, den lille er helt bedårende.
Jeg har kaldt hende Zoe, som betyder liv.
Nu hvor hun er her, går det op for mig, hvor stort det her er.
Så du skal vide, at hvis der sker noget med mig -
- er du den eneste, jeg vil overlade hende til.
Jeg ved, du vil elske mit barn på samme måde som mig.
Nej, hvor jeg klynker. Det må være tredjedagsnedturen.
Jeg elsker dig. Christine.
Kate...
Nu holder du en uge fri.
Det er ikke noget forslag. Det er en ordre.
Hva ' så, fessor?
Tillad mig at præsentere mig selv. Grimm E. Ulv, geni.
Hej, Zoe.
- Jeg har lavet noget lækkert. - Jeg er ikke sulten.
Du kan komme ud på fredag. Har du hørt det?
Ja.
Zoe, vi må tale om, hvad der skal ske.
- Må jeg komme hjem? - Nej, desværre ikke.
Hvorfor ikke?
Så ville du være alene.
Din mor har bedt mig om at passe på dig.
Så du kommer med mig hjem, okay?
Køkkenet ligger lige inde til højre.
Det er stuen.
Det er mit soveværelse og badeværelset.
Hun hedder Nelly. Jeg fik hende, da jeg var tre. Hun har en hel familie.
Du skulle se alle mine andre dyr.
- Zoe, der er mad! - Okay.
Velbekomme.
Er alt i orden?
Hvad er der galt? Er du ikke sulten?
Må jeg gå ind på mit værelse?
Selvfølgelig.
Jeg skal lige et smut over på restauranten. Kan du være alene lidt?
Ja.
Du kan bare trykke 1 til min mobil og 2 til restauranten.
Den ligger lige om hjørnet, så jeg kan være hurtigt tilbage.
- Okay? - Ja.
Jeg er snart tilbage.
Hej, Kate.
Han siger: " Se op på stjernerne, som skælver af kærlighed og håb!"
Hej.
Åh, gud! Det er dig!
Vil du ikke nok røbe hemmeligheden bag din safransauce?
- Hvabehar? - Hør ham lige. Nu kommer det.
"Få stjernerne frem. Få alle stjernerne frem."
I er min strygesektion.
Han siger: "I morgen vinder jeg."
"Det er vores kærlighed."
Kom så, alle sammen. "Vinder vores kærlighed."
Godt. Kom så i gang.
- Hvem tror du egentlig, du er? - Nicholas Palmer.
Og tillad mig at sige, at verden ville være dyster og deprimerende -
- uden din vagtel med trøffelsauce.
Jeg må tale med dig.
- Du kunne godt have spurgt. - Nick blev ledig.
- Jeg var nødt til at slå til. - Jeg vil ikke have en galning her.
Han er bare lidt sprudlende. Vi trænger ved gud til lidt humør.
Gider du lige?! Manden tror, han er Pavarotti.
- Godaften. Har De bestilt? - Ja. Matthews.
Skal jeg tage Deres overtøj?
Nu skal jeg vise Dem på plads.
Deres tjener kommer straks.
Mit eneste krav var, at jeg vælger mine kolleger.
- Leah havde klaret det fint. - Hun kan knap nok stå.
Hun havde klaret det fint...
- Giv ham en chance. - Jeg aner ikke, hvad han...
Han var assisterende køkkenchef på II Treviso.
Italiensk? Du hyrer en italiensk kok, og så er det mig, der går i terapi?!
Peninsula tilbød ham køkkenchefstillingen.
- Hvorfor sagde han ikke ja? - Han vil arbejde sammen med dig.
Zoe.
Kate, vågn op.
Kate.
Skolen begynder klokken ni.
Den er 8:20.
Åh nej!
Lad os få tøj på. Nå. Du har tøj på. Lige et øjeblik.
Mangler du noget? Blyanter eller papir.
- De plejer at have den slags. - Jeg gjorde din madpakke klar i går.
Jeg håber, du kan lide and.
Kom så!
- Jeg kan ikke finde mit halstørklæde. - Du må ikke komme for sent.
- Jeg skal have mit halstørklæde. - Lån et af mig. Vi finder dit senere.
Lad os finde dit halstørklæde.
Her er det.
Er det dét?
- Der er det! - Godt.
Det var let.
Kom så!
Din frokost!
Lukker du lige op?
- Hvorfor lukkede du ikke op? - Man må ikke lukke fremmede ind.
Nå, ja. Det er fornuftigt.
- Hej, Sean. - Har du noget kaffe?
Ja. Vi er sent på den, men lige et øjeblik.
Godmorgen. Jeg hedder Sean. Jeg bor nedenunder.
Du må være Kates niece. Zoe, ikke?
Mine børn er på din alder.
De skal være hos mig i weekenden. Er du her?
- Værsgo. - Tak.
- Den fine. - Ja...
Så går vi.
Tak for thainudlerne i går. Det var virkelig sødt af dig.
- Det er her, man går ind, ikke? - Det ved jeg ikke.
Kom så.
- Det skal nok gå. - Miss Armstrong?
Ellen Parker, inspektøren. Du må være Zoe. Hej med dig.
Nu skal jeg følge dig hen til dit klasseværelse.
Der må være en, der er bedre egnet...
Jeg duer ikke til børn... Slet ikke et, der har mistet sin mor.
Hvordan tænker de? Jeg kan ikke få Zoe til at spise noget.
- Skal jeg tvangsfodre hende? - Hun savner måske sin mors mad.
Min søster lavede aldrig mad.
- Hun varmede ting. - Netop.
Måske skal Zoe have noget mere velkendt, mindre sofistikeret.
- Hvad spiste du, da du var barn? - Det er ikke det samme.
- Hvad mener du? - Min mor var en fantastisk kok.
Det var kun mig, der påskønnede det.
Da hun gik bort, overtog din far så madlavningen?
Nej. Han overtog ikke noget.
Vi var heldige, hvis han spiste med.
- Hvem passede jer så? - Kan vi ikke tale om noget andet?
Fint nok.
Hvad med fiskepinde? Det elsker børn.
- Fiskepinde? - Ja, de der frosne, panerede...
Jeg ved godt, hvad det er.
Jeg fatter ikke, at jeg betaler for de forslag.
Fiskepinde!
- Har du lært noget interessant? - Næ.
- Noget uinteressant? - Næ.
- Hvordan var læreren? - Skaldet.
Det er da interessant.
Så er der fiskepinde!
Det slog mig her forleden... Jeg ved så lidt om dig.
Vi er i familie med hinanden, men jeg kender ikke engang din yndlingsfarve.
- Rød. - Der kan du se. Det anede jeg ikke.
Jeg elsker rød. Rød er en pragtfuld farve.
- Hvad er dit lykketal? - Du behøver ikke at gøre det her.
- Hvad? - Anstrenge dig så meget.
Jeg kommer nu!
Hej. Det er mig, der er Charlotte.
- Er du fra bureauet? - Venter du en anden Charlotte?
Nej.
- Må jeg komme ind eller hvad? - Selvfølgelig! Kom indenfor.
Lige et øjeblik.
Jeg har ikke brug for en babysitter.
Jeg kan ikke bare lade dig være alene.
- Hvorfor ikke? Jeg har det fint. - Zoe, du barrikaderede døren.
Jeg tager betalt, fra når jeg kommer.
- Jeg ser, at du har højtlæsning med. - Det er til min afhandling.
Hurtigtmuterende, dødbringende virusser. Ebola og den slags.
Nå, men... god arbejdslyst.
22 Bleecker, hvad skulle det være?
Et bord til fem? Ja, der er plads klokken ni.
- Jeg ved det godt. - Ja.
Hvordan skal havaborren tilberedes?
Sig til dem, at de bliver serveret for nogle store kanoner.
- Kan du ikke lide musik? - Det distraherer mine folk.
Nick, du havde ret. Pavarotti løfter sex op på et helt nyt plan.
Fint. Bocelli er også god. Men kun til de hurtige engangsknald.
Pronto! Mad. Mave. Nu.
Tak.
Mig plus barnet er lig med ekstra store portioner, tak.
Bernadette.
Sådan.
David, Richard. Det bliver kun mænd.
- Jeg tror godt, jeg kan klare det. - Pøj pøj.
- Køkkenchef. - Nej, ellers tak.
Det smager skønt.
Kun en mæt kok kan vurdere mad. Når man er sulten, smager alt for godt.
Jeg spiser aldrig om eftermiddagen.
Min bedstemor hviskede opskriften til mig på sit dødsleje.
Hun tog den med fra "det gamle land", og jeg har lavet den til dig i dag.
- Er du så glad? - Meget glad.
Jeg troede, din bedstemor boede i Miami.
Tja, du ved...
Vi troede alle sammen, det var ude med hende. Det var et mirakel.
Det var et mirakel.
Du styrer de retter, så styrer jeg dem. Så går vi ikke i vejen for hinanden.
Din halvdel er større end min. Fint nok.
Jeg har nogle meget store retter. Jeg har oksekød, fisk og kanin.
Så går det løs! Kom så!
Bord 15, to terriner, en søtunge, to lam.
Bord 7, carpaccio.
- Er det rigtigt krydret? - Ja, chef.
Det er okay.
Hvor er jeg? Hvor er mit lam?
- Jeg skal bruge den. - Du får den tilbage om lidt.
- Må jeg spørge dig om noget? - Har jeg noget valg?
Hvem har lært dig at lave så god mad?
- Min mor. - Er det rigtigt?
Jeg troede, du havde stået i lære hos Alain Passard i restaurant L'Arpège.
Det har jeg også, men min mor var bedre og kastede ikke med tallerkener.
For pokker! Jeg skal have mere plads.
- Hvorfor er du så vred på mig? - Det er jeg ikke.
- Du er meget vred. - Det er mit køkken.
Jeg har knoklet for at nå så langt, og du får ikke fingre i det, okay?
- Hvorfor tror du, jeg vil have det? - Hvad laver du ellers her?
Du behandler mig som en hund! Jeg er et menneske.
Et menneske, for fanden...
- Undskyld. Jeg skal til audition. - Er du sød at gå ud?
Jeg har ikke brug for det her arbejde.
Jeg vil gerne arbejde her, fordi det er en ære at lave mad med dig -
- men jeg foretrækker at være velkommen.
Så hvis du vil af med mig, siger du bare til.
- Hvad er det, der foregår? - Tja...
- Vent lidt. Hvor skal du hen? - Beklager. Du må finde en anden.
- Hvad har du gjort? - Ikke noget.
Nick... Vi har brug for dig.
- Jeg vil høre det fra hende. - Det er min restaurant.
Det kan godt være, men det er hendes køkken. Uden hende...
...ville det her kun være en bunke varmt metal og beskidt porcelæn, så...
- Hun bestemmer. - Kate.
Du giver mig ikke noget valg.
- Vil du have mig til at blive? - Har jeg ikke lige sagt det?
Jeg hørte ikke ordene.
Jeg vil gerne have, at du bliver.
Med glæde. Jeg havde aldrig troet, du ville spørge.
Der er ild i dig.
Jeg ved godt, I er bange, men bare rolig, for jeg er her.
Hvis I bliver rigtig bange, så væk mig. Så holder jeg jer i hånden.
Især dig, Louie, for du er den mindste.
Zoe? Hej.
- Hvornår tog Charlotte af sted? - For et stykke tid siden.
Hvor ser der hyggeligt ud derinde.
Jeg har en idé.
Hvad med, at du tager med over på restauranten i morgen aften?
Godnat.
Du siger ikke noget.
Jeg har prøvet alt. Uanset hvad jeg laver, spiser hun det ikke.
Prøv dog med noget almindelig børnemad.
Har du talt med min psykolog?
To foie gras, en tatar, to bisque og en gedeost.
Lugt lige her.
Det er basilikum.
Kate, dine største tilbedere er helt vilde for at møde dig.
Leah, gør du anden færdig til bord 5?
En terrin, to bisque og en jomfruhummer.
Skønt.
De er lidt utålmodige ved bord 12. Kommer den snart?
Hold den her.
En and, en havaborre og en soufflé.
Gem lidt til mig.
I Romerriget tyggede fyrene basilikum før skoleballet mod dårlig ånde.
Det er rigtigt.
- Der var da ikke skolebal i Rom. - Var der ikke? Er du sikker?
Det troede jeg ellers.
- Vi ses i morgen. - Tak, Leah.
- Godnat. - Godnat.
Hvor skal du hen?
- Hej, Bob. - Hej med dig, Kate.
- Hvad har du? - Helt frisk blåbars.
- Jeg har baby-mollusker. - Hvad har du omme bag dig?
- Coloradoer. - Lad mig se nogle af dem.
Helt utrolig friske. Se der.
Det er fire grader og solskin. Klokken er ni, tirsdag den 28. februar.
Zoe.
Vågn op! Du kommer for sent i skole. Her er dine støvler. Kom så!
Bare sig, det er min skyld.
Damer, I er heldige i dag. Jeg har en ny sending.
Fra Modena, Montferrato, Bologna... Snus.
- Det er sort trøffel fra Parma. - Ikke dårlig.
- Hvad har du i hvid? - Min bedste vare.
Meget, meget svær at finde på denne årstid.
- Hvem har du fået dem af? - Jeg røber aldrig min kilde.
- Hvor meget for den hvide? - 2200 halvkiloet. De er fra Alba.
Jeg tror, vandet er gået.
- Det er da løgn. - Nej.
- Er du okay? Ring til 112. - Nej. Ikke politi.
Nej, vi skal bruge en ambulance. Hun skal føde!
Du milde! Bare slap helt af.
Vi har en gravid dame på hjørnet af Bleecker og Charles.
Vandet er lige gået. På hjørnet af Charles.
Tak. Træk vejret sådan her.
Træk vejret.
Åh nej!
Lige til venstre. Kan du se trapperne? Her! Stop! Vent her.
- Zoe... Det må du altså undskylde. - Du glemte mig.
Sådan er det ikke.
- Leah skulle på hospitalet og føde. - Jamen du glemte mig.
Okay. Jeg glemte dig.
Og det er jeg virkelig ked af.
Kom nu, Zoe. Lad os tage hjem.
Kom nu. Det er iskoldt herude.
Zoe! Kom så!
Zoe, undskyld! Jeg har kvajet mig totalt.
Jeg ved godt, jeg gør alting forkert. Men jeg gør mit bedste, okay?
Find på noget, jeg kan gøre for at gøre det godt igen.
- Sådan ligesom et ønske? - Ja.
Du ønsker noget, og så prøver jeg at få det til at gå i opfyldelse.
Til gengæld tilgiver du mig.
- Kan jeg vente til senere? - Selvfølgelig.
Kate...
Du gør ikke alting forkert.
Meget dyre.
Alle ved det. Gulerødder er en anden sag.
Værsgo. Hvor mange mangler vi?
- Kate? - Ja.
- Du skal ikke arbejde i morgen, vel? - Nej.
Det skal Nick heller ikke, vel?
Om søndagen er der lukket. Hvorfor?
Det er mit ønske.
Det var Zoes idé.
- Hvorfor vidste jeg mon det? - Hun siger, hun foretrækker italiensk.
- Dit eller mit køkken? - Er det ikke lettest her?
- Så bruger vi mit. - Mit er fuldt udstyret.
Perfekt. Klokken tolv? Jeg køber ind.
- Fryser du ikke? - Han er for sent på den.
Mænd!
Jeg kommer nu.
- Hjælp. - Jeg kommer!
- Vil du have en hånd? - Nej, jeg klarer den.
- Det er herinde. Nu skal jeg. - Hejsa, chef.
Jeg har varerne. Hvor er køkkenet?
Lige derinde. Ja.
Okay, assistent. På med forklædet.
- Har du en støbejernspande? - Ja, selvfølgelig har jeg det.
Godt.
Nej nej... Fingrene væk fra min Tupperware.
I aften laver Zoe og jeg mad, og kun Zoe og jeg. Zoe.
- Jamen jeg kan hjælpe. - Det er mit ønske.
I aften laver vi pizza!
Pizzaplader, assistent.
Jeg har melet og lidt æg. Så ruller vi en dej.
Ælt godt til med fingrene.
De skal være flotte og runde. Når du er færdig, gør du sådan her.
Det var noget af det første, han lærte mig. Med begge hænder.
Så skal man synge italiensk. Sådan her.
Så klasker man den ned sådan her. Husk, hvad jeg sagde. Du kan godt.
Kate! Vi er klar.
- Ingen sko. - Okay.
Luk øjnene. Kom med.
- Hvad er hemmeligheden? - Vent og se.
Ikke noget med at kigge.
Vi er der næsten.
Luk så øjnene op.
Vi skal vist ikke spise ved bordet.
- Vi har ikke noget. Vi er på safari. - Nå, sådan.
- I har glemt tallerkenerne. - Sid ned. Vi bruger ikke tallerkener.
Beskidte tallerkener tiltrækker store katte.
Vi skal ikke have store katte rendende.
- Hvem mon der har lavet pizzaen? - Mig, mig, mig...!
Hvor var du bare tæt på!
- De rørte sig ikke. - Men jeg fik øjet prikket ud.
Det er en vampyr.
Kongen. Løvernes konge!
- Jeg må hellere lægge hende i seng. - Nu skal jeg.
Tak.
- Hvor har du været i kokkelære? - Jeg sad på skødet af min mormor...
Nå ja. I Miami, ikke?
Det var faktisk i Pittsburgh. Min far arbejdede på stålværket.
- Du har gået på kokkeskole, ikke? - Madlavning var da for piger.
Efter gymnasiet rejste jeg rundt i Italien med rygsæk.
Jeg kan takke en pige, der hedder Sophia, for hele min karriere.
Hun var min første kærlighed. En ældre kvinde. 19.
Hendes far havde et lille trattoria i Toscana.
Han lærte mig alt. Sophia sagde, vi var venner -
- så jeg fik arbejde i hans køkken.
Jeg forelskede mig glødende i mad. Italiensk mad.
- Faktisk alt italiensk. - Hvad blev der af Sophia?
Hendes far opdagede, hvad vi lavede, og fyrede mig.
- Det var en skam. - Det åbnede mange døre.
De næste år arbejdede jeg på nogle af Milanos bedste restauranter.
Hvorfor har du ikke dit eget køkken?
Det ved jeg ikke. Jeg har ikke fået det rigtige tilbud.
Hvad ville du gøre, hvis du fik din drøm opfyldt?
Min drøm er gået i opfyldelse.
- Jeg lavede den i morges. - Jeg er ikke til dessert.
Du har ikke smagt min tiramisu.
Måske er jeg alligevel til dessert.
På italiensk betyder tiramisu "mad for guderne".
- Nej, det gør ikke. - Det burde det gøre.
Du har lidt... creme lige der.
Jeg må hellere gå.
Du læner dig op ad mit halstørklæde.
Nå ja. Undskyld.
Godnat.
Han er så uforudsigelig.
- På hvilken måde? - Alle måder.
Han gør aldrig det rigtige på det rigtige tidspunkt.
- Livet er uforudsigeligt. - Ikke i mit køkken.
Du skal nok undgå det værste.
- Det værste? - At han holder dig ud i en periode.
Er det en eller anden ny terapiform? Svin klienten til?
Kun de fineste terapeuter bruger den.
Vi ses efter skole, okay? Hav en god dag.
- Hej, Kate. - Vi kommer til tiden.
- Har du tid et øjeblik? - Selvfølgelig.
Jeg har talt med Zoes lærer.
Hun har sovet meget i timerne. Ved du, hvad hendes forklaring er?
- Nej. - Hun siger, hun arbejder sent.
Hun siger til vennerne, at hun er køkkenassistent for at få kost og logi.
Hvis jeg rent faktisk troede, at Zoe arbejdede sent -
- skulle jeg kontakte børneforsorgen.
- Det bliver ikke nødvendigt. - Nej. Børn skal passes af familien.
Zoe skulle nødig komme i pleje, efter alt det hun har været igennem.
Jeg er sikker på, at du gør noget, så det ikke når så vidt.
Jeg holder øje med Zoe, og så taler vi sammen igen.
Så ringede mr. Daniels' mobiltelefon -
- og han tog den og snakkede i hele timen. Det var bare så sjovt.
Zoe, der er noget, vi må tale om.
Du kan ikke komme med på arbejde mere.
- Hvorfor ikke? - Jeg er bange for, at de fjerner dig.
- Jamen jeg elsker restauranten. - Det ved jeg godt.
En lille pige skal ikke være oppe så længe.
- Du vil ikke have, jeg er der. - Det passer ikke.
Du skal bare have din nattesøvn. Hører du?
- Du må ikke blive fjernet. - Det er da lige meget!
Du vil jo alligevel ikke have mig!
Zoe.
- Zoe, hold så op! - Slip mig!
Jeg vil have min mor! Ikke dig!
Zoe?
- Må jeg komme ind? - Nej.
- Zoe, det må du altså undskylde. - Gå din vej.
- Hej. Er jeres far hjemme? - Ja. Far!
- Hej. Hvordan går det? - Godt.
Jeg er sent ude, men jeg skal arbejde, og Zoe og jeg har skændtes lidt.
- Vil hun ned? - Bare kig op til hende i ny og næ.
Helt i orden. Ind med jer.
- Har du en nøgle? - Ja. Lige her.
- Tak, Sean. - Hvordan har du det?
- Det er ret nyt for mig. - Jeg ved, hvad der kan hjælpe.
Ring til Anna. Hun er fantastisk. Hun reddede mig efter skilsmissen.
Hun kan passe Zoe, når du har brug for det.
- Tak. - Det var så lidt.
Hvis I skal spille for Irland, må I stramme op.
"Ms. Armstrongs endiviesalat med trøffel -"
"- ledsagede en let dampet og vidunderlig silkeblød helleflynder."
"Den fremhæves af safranemulsionens toner. " Er du kok eller komponist?
"Hendes vagtel med trøfler understregede -"
"- at assistenten komplementerer hendes stil."
Står der det?
Jeg ville bare sikre mig, at du hørte efter.
- Du trænger vist til et glas. - Jeg drikker aldrig på arbejdet.
- Sig, hvad du heller aldrig gør. - Hvad mener du?
Du spiser aldrig dessert. Du drikker aldrig på arbejdet.
Jeg håber lidt, du siger, at du aldrig går ud med fyre, der synger opera.
Jeg går aldrig ud med fyre, der synger opera.
Jeg har den.
Svar lige på det her.
Hvad er de tre hemmeligheder ved det franske køkken?
Hold nu op. Det ved alle da.
Nå, så det gør de? Hvad er de så, Karl Smart?
Smør, smør og smør.
Du er god!
Du behøvede ikke det her. Jeg er ikke fuld eller noget.
Sean. Hej!
Nick, det er Sean, min underbo. Det er Nick, min kollega.
- Dav. - Du bor helt klart ikke i bygningen.
- Hvordan går det med Zoe? - Hun sover sødt. Sød pige.
- Hav en god aften. - Tak, Sean.
Han er enormt sød.
Han holdt bare øje med Zoe.
Han er bare sådan en sød fyr. Den perfekte nabo.
Han er altid bare så...
...på en fuldstændig nabo...
Tag en hovedpinepille.
Ja.
Du skal op nu, skat.
Jeg vil ikke i skole i dag.
Ved du hvad?
Jeg vil ikke på arbejde i dag.
Er det rigtigt?
I dag er det dig og mig.
"Til alle i 22 Bleecker, her er min lille hors d'oeuvre."
- Må jeg se? - Emma Jillian.
- "Tre kilo og 250 gram." - Hun er bedårende.
"Hun glæder sig til at møde jer. Knus og kram. Leah."
Kate er for sent på den.
Hun har bedt om at få fri... af private årsager.
1, 2, 3, 4, 5, 6... Ja! Park Place! Og med et hotel...
- 1500 stærke. - Jeg har ikke nok.
Tag lån. Jeg elsker det her spil!
Kom nu!
Tak! Hvad skal jeg nu bruge?
9. Giv mig 9. Så er der gratis parkering.
Så er det nu.
- Ja! - Nej...! Det er tarveligt!
Jeg er rig...!
- Du ved godt, hvad det betyder. - Nej, hvad betyder det?
Krig!
Så er der slag! Er du bange for en lille pude?
Hvad med det højreb? To havaborrer.
Pancetta, gedeost, østers, tatar, grillet højreb.
Hvor meget længere? Få lidt fart på!
Souffléen er sent på den.
Vi havde 110 kuverter i aften. Det hele var fortræffeligt.
Du havde virkelig fod på menuen. Du har givet det dit personlige præg -
- og alle stamgæsterne har bemærket det.
Hvad siger du til en fastansættelse?
Det ville jeg gerne. Hvis det er i orden med Kate.
- Hvem er det? - Er du klar over, hvad klokken er?
- Hvad er den? - Den er uhyrligt mange.
Køkkenet var helt forandret uden dig i aften.
Det gik garanteret fint uden mig.
- Det var et mareridt. - Det var bedre.
Cognac... hvidvin...
...bladselleri...
...porrer, skalotteløg...
...og hvidløg.
Jeg kan smage trøfler.
- Jeg tror ikke... - Lad være med at tænke.
Pandekager!
Pandekager.
Hvor er min assistent?
- Pandekager? - Giver du et nap med?
Vend den.
Flot. Du burde lave din egen restaurant. "Hos Zoe".
- "Hos Nick og Zoe". - Hallo. Jeg pressede appelsiner.
Okay. "Hos Nick, Kate og Zoe".
Det har en god klang.
Ikke foran Zoe.
Zoe, nu kysser jeg din moster.
Hvor er det bare pinligt.
- Hvordan skal vi nu arbejde sammen? - Vi gør, som vi plejer.
Du siger, hvad jeg skal, og så gør jeg, lige hvad der passer mig.
I skal se noget. Skynd jer! Kom så.
Undskyld. Har du nogen kaffir-limeblade?
- Derhenne. Hvis du røre, du købe. - Ja ja.
- Hvad skal du med dem? - Vent og se.
- Her er de. Et til dig. - Det lugter godt.
- Kan du lide det? - Et til dig.
Hvor kender jeg den lugt fra?
Det er din safransauce. Vi har vist ingen hemmeligheder mere.
- Du røre. - Ja. Jeg købe.
- Du købe. - To dollars.
Dagens entree er en fritgående and fra Hudson Valley -
- på en pureret bund af valnødder og squash -
- med stegte squash og blodappelsin -
- med en sauce af vilde champignoner.
- Fra... - Fra Cognac-distriktet.
Hvad synes du?
Nick fik den idé at sende minidesserter hjem i en æske.
- Det er så indlysende. - Ih ja.
- Jeg elsker vinene til den nye menu. - Det må du drøfte med Kate.
Fortæl om asparges-retten.
Vi tilbyder desuden en særlig mellemret -
- eller rettere, en forret med asparges og cippolini-løg -
- serveret med skiveskårne ræddiker.
Nick, parret ved bord 8 vil gerne hilse på dig.
- De forguder havaborren. - Kate står for maden.
- Hun hader jo at gå ud af køkkenet. - Hvad ved du mere om hende?
Jeg gider ikke skændes. Jeg er ligeglad med, hvem der går derud.
Men hvis det er dig, så lad være med at dolke nogen, der brokker sig.
- Du skal ikke se på mig. - Dig. Mig. Derind. Nu.
Hvad foregår der? Jeg vender ryggen til et øjeblik -
- og så er det Nick mig her og der.
Hun har tilbudt mig dit job.
Hvad? Hvorfor har du ikke sagt det?
- Jeg ville ikke gøre dig ked af det. - Jeg vidste, du ikke var til at stole på.
Du kan jo ikke stole på nogen. Du har aldrig stolet på nogen.
Hvorfor skulle jeg det, når der sker sådan noget?
Hvorfor havde du ikke mod til at få dit eget køkken i stedet for at tage mit?
- Tror du, det er sådan? - Ja, lige netop.
Ved du hvad, Kate?
Man kan godt lukke folk ind... Det opdager du måske en dag.
Du forstår det ikke. Det her sted er mit liv.
- Det er mig. - Nej, det er ej.
Det er kun en lille del af dig.
- Anna, det er mig. - Hej.
- Hvordan gik det? - Helt fint. Vi spillede Matador.
- Hvem vandt? - Det gjorde hun.
- Mange tak, Anna. - Vi ses i morgen.
Der er en ny besked.
Mandag klokken 23:54.
Bare lige så du ved det. Jeg sagde nej.
Ikke flere beskeder.
Bare lige så du ved det. Jeg sagde nej.
Kate.
- Er du stadig vågen? - Hvor er Nick?
Han tog hjem efter arbejde.
Sov nu. Klokken er mange.
Kate?
Du må godt sove med Louie.
Skat... det er sødt af dig. Han har brug for dig.
Godnat.
Du kan ikke bare smide ham ud. Det er min restaurant.
- Det har du gjort helt klart. - Find en afløser.
Du fandt da den sidste selv.
Jeg finder en.
Et certifikat? Jeg har ikke det der lille stykke papir.
Men folk kører jo rundt uden kørekort, selv om de ikke må...
Mit speciale er kød.
Jeg arbejder altid med kød. Pølser, oksekød, svinemørbrad.
Jeg er kendt for mine koteletter med safrankartoffelmos og limeasparges.
Jeg er god til folk. Jeg elsker mennesker.
Jeg er holdspiller, når jeg får min vilje.
Der var en misforståelse mellem mig og køkkenchefen -
- og bestyreren og ejerne.
Fyret er så..."du er fyret!" -agtigt. Vores veje skiltes på mindelig vis.
Hvorfor besøger Nick os ikke mere?
Vi har haft et... skænderi.
- Om hvad? - Fjollede voksenting.
Hvorfor vil du ikke fortælle det?
- Det er ikke derfor... - Kommer han tilbage?
Nej, det gør han ikke, min skat.
Zoe.
Til Zoe Kærlig hilsen mor
Zoe, er du vågen? Jeg er færdig.
Spiser du morgenmad?
Zoe?
Nick, det er mig. Er Zoe hos dig?
Da jeg stod op, var hun væk.
Jeg er her nu. De har ikke set hende.
Jeg fortalte om os i går, og hun blev ked af det...
- Hvad sagde politiet? - De tjekker bus- og togstation.
Hun er et barn. Hun ville nok vælge et sted, hun kendte.
Hun gik i skole og på restauranten.
Det skal nok gå. Hun har det garanteret fint.
Måske skulle vi se, om hun er taget hjem.
Zoe?
Måske har hun lagt en seddel.
Hun er her ikke.
Har hun taget rygsækken? Hvis hun ikke har pakket...
Hun har ikke Louie med.
Hun ville ikke stikke af uden Louie, vel?
Jeg har svigtet hende. Jeg har spoleret det hele.
- Vi skal nok finde hende. - Hun har bare brug for sin mor.
Jeg tror, jeg ved, hvor hun er.
- Der er hun. Lige dér. - Gudskelov!
Zoe, er alt i orden?
Zoe, det må du aldrig gøre igen.
Jeg var bare så bange for, at der var sket noget.
Hvad er der, min skat?
Jeg er bange for, jeg glemmer hende.
Vi glemmer hende aldrig. Det lover jeg.
Aldrig.
Og vi tager herud, lige så tit du vil.
- Du kommer med op, ikke? - Ikke i dag, min skat.
- Er I stadig vrede på hinanden? - Nej... Kom.
Vi ses deroppe.
- Hør her... - Hør her...
- Jeg ville bare sige undskyld. - Nej. Jeg vil faktisk sige tak.
Jeg har tænkt på det med, at jeg ikke tør gå efter mine drømme -
- og du havde ret. Så derfor...
...har jeg sagt ja til en stilling i San Francisco.
Køkkenchef i en ny restaurant.
- Fantastisk. - Ja.
Jeg havde ikke klaret det uden dig.
Køkkenchef.
Bord 7 siger, at hvis den skulle kremeres, havde han ikke sagt rød.
Den er da rød. Hvis den var mere rå, ville den gå ud og praje en taxi.
Det er reklamefolk. De lægger mange penge her.
Bare lav en anden.
- En rød bøf uden noget. - En rød bøf uden noget.
Hvor er lammet til bord 6?
Hvordan går det med vagtlerne? Få lidt fart på!
Terrin, carpaccio.
Fra spaden ved bord 7. Han spørger, om du har set en rød bøf før.
- Er den rød nok? - Er du vanvittig?
- Ja. Det er derfor, jeg går i terapi. - Nu skal I få en ny dug.
Nej, nej. Lad mig ordne det.
- Ikke dårligt! - Hvor var det bare skønt.
Jeg vil jo bare have en bøf.
Gid livet havde en kogebog. Med opskrifter på, hvad vi skulle gøre.
Ja, ja. Du siger: "Hvordan skal vi ellers blive klogere?"
Nej. Det ville jeg faktisk ikke sige.
- Vil du gætte en gang til? - Nej, værsgo.
Jeg ville sige: " Du ved det bedre end nogen anden."
De opskrifter, man selv skaber, er de bedste.
Lige et øjeblik.
- Der er en ting til, jeg aldrig gør. - Hvad er det?
Jeg trænger aldrig ind hos en mand, giver ham bind for øjnene -
- og fodrer ham med safransauce, mens jeg tigger ham om at blive her.
Gør du aldrig det? Det var en skam.
- Du svitser det først, ikke? - Javel.
- Husk at reducere saucen lidt. - Du går over stregen, skat.
- Nej. - Jo. Din ske ligger inde hos mig.
Jeg kan ikke gøre for, at din sauce er for tynd.
Du skulle nødig tale. Der er klumper i din zabaglione.
Du er vanvittig.
- Den er perfekt. - Lad nu bare mig afgøre det.
Du har ret. Den er perfekt.
Pandekager.
Zoe, det er nok.
Hej.
Tak, Zoe. Hvad er det?
Vent. Lad hende fortælle, hvad...
Tekstning: SDI Media Group